![Tartu rahu tuba](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/ef7de0f0-bd11-11eb-9325-6fdf49545404.jpg?noup&w=450&h=678&ch=0.8435&cw=1&cx=0&cy=0.0009&r=16:9)
2018. aastal tähistasime Eesti riigi 100. sünnipäeva, 2019 möödus 150 aastat esimesest laulupeost ning käesoleval aastal 2. veebruaril, on põhjust meenutada sajandi möödumist Tartu rahulepingu allkirjastamisest. Kui Eesti riigi ja laulupeo juubelit tähistati suurejooneliselt, siis Tartu rahu on saanud isegi kahetsusväärselt vähe tähelepanu.
Võib-olla on paljude jaoks suurte tähistamiste limiit täis saanud või siis jääb lihtsalt rahuleping kaugeks teemaks, lihtsalt üheks saja-aasta taguseks paberi allkirjastamiseks. Ehk isegi pelgalt toonaste meeste arupidamise tulemusena sündinud tolmu koguvaks kokkuleppeks, millest enam palju ei mäletata. Rahvuskonservatiivid võivad selle mõttekäigu pärast nüüd tulist kurja vanduma hakata, kuid ei ole Tartu rahuleping pühakirjana lauanurgal neil endilgi. Rahu on olnud juba piisavalt kaua, et tundub enesestmõistetavana. See polegi tingimata halb, kuid siiski tähelepanu vääriv.